Tjekkoslovakiet
Anton! Anton!
- Anton Dubcek? - Viera!
Anton! Anton!
PHOENIX FON DEN FOR FORSKNING
Det er Anton Dubcek.
- Og hans kone, Viera. - Er de taget i Tjekkoslovakiet?
Ja. Han ledede "Menneskeheden", der kæmper for menneskerettigheder.
- Indtil han blev anholdt. - Af de to skønheder.
Zorkin og Baranov fra GRU, USSRs militære efterretningstjeneste.
- De lod hans kone være. - Har hun skaffet billederne?
Nej, de kommer fra ham, der tog dem og smuglede dem ud.
- Jeg vil gerne møde ham. - Jamen det er da i orden.
- Davs, MacGyver. Længe siden. - Ikke længe nok.
Vent, MacGyver.
- Hør lige aftalen. - En af hendes aftaler?
Det er ingen aftale, men et offer.
Ved du, hvad jeg blev udsat for i ambassaden?
Det er tre år siden, MacGyver. Og Pentagon var glade for papirerne.
- Hvad med pengene, du tog? - Pentagon har penge nok.
Skal vi se på det her?
Private investorer har satset en halv million dollars -
- på at få Anton Dubcek til USA. Vi deler.
- Ikke interesseret. - Det er ikke papirer eller penge.
Det gælder et liv. Dubcek er på et statshospital i Tjekkoslovakiet.
De hårde sovjetiske drenge og GRU står bag.
De vil bringe ham i miskredit, måske myrde ham.
Burde nogen ikke tale med Sovjets regering?
De erkender da ikke, at de ikke har styr på deres topfolk.
Og før trådene er udredt, kan Dubcek være død. Det her skal gå tjept.
Du har en lejesoldat her. Hvad vil du med mig?
Du kender hospitalet, hvor han er. Du hjalp en ud sidste år.
Du er den eneste ekspert. Uden dig lykkes det ikke.
Du kan ikke lide mig. Jeg var lidt hurtig engang.
Men på spejderære. Denne gang er vi makkere. Ingen numre.
Hvad vil du helst redde? Din stolthed eller et menneskeliv?
- Hvordan kommer vi ind i landet? - Med fly til Wien og så i bil.
I skal på bryllupsrejse.
- MacGyver - Ja, Diana?
Wien, Østrig
Bærer du mig over dørtærsklen på hotellet?
Nul. Vi er først på bryllupsrejse, når vi når grænsen.
En ting ad gangen. Hvor møder vi din kontakt?
Krug? Han venter på os i bryllupssuiten.
Hvad skal I i Tjekkoslovakiet?
Jeg tager altid til blomsterfestival, og klap så i.
- Du skal bare køre os til grænsen. - Har jeg nogensinde svigtet dig?
Jeg har papirerne og lavet aftaler. Jeg udfylder blot de tomme pauser.
Vær klar. Vi nærmer os grænsen.
Vi er klar. Pas du dit, så passer vi vores.
Det tror jeg gerne. Så er vi der.
Så er det bryllupsrejsetid.
- Heldige rad. - Klap i, Krug.
Velkommen til Tjekkoslovakiet.
Jeres bil holder der. Bag træerne. Ude af syne og tanket op.
Papirerne er der også. Og en frokostkurv.
Først
Du får resten, når vi mødes.
- Og hvis I ikke er her? - Send blomster.
Brudgommen har altså en stemme. Og han taler engelsk.
- Vi ses ved femtiden. - Godt.
Flink fyr. Stoler du på ham?
Du kender mig. Jeg stoler ikke på nogen.
- Har du bestilt dén? - Den skulle ikke være iøjnefaldende.
- Heller ikke, når vi skubber bagpå? - Nu ikke så negativ.
Jeg har før samarbejdet med Krug. Han stjæler og lyver.
Men giver man ham penge, handler han.
Batteriet er dødt, eller der er røget en sikring eller Gør noget.
Det var dig, der åbnede en lås med en blitzpære og en blyant.
Og afbrød en alarm med tyggegummipapir og en halv citron.
- Der er vel noget, jeg kan prøve. - Hvad laver du, MacGyver?
Det virkede.
- Jeg troede, du lagde an på mig. - Vær nu ikke så selvglad.
Du har altid været så sød.
Der er trafik til og fra hospitalet.
Alt overvåges nøje. Der er fire porte med vagter.
Men er vi indenfor, kan vi bevæge os frit.
- Og så går vi til psykiatri-fløjen. - Hvor Dubcek er.
Psykiatrisk afdeling, celle otte. Vi kan klatre over hegnet her
- Hvor har du lært tjekkisk? - På aftenskole.
Som i "Tjek posten"?
- Altså, vi klatrer over hegnet her - Og aktiverer alarmerne?
Hvorfor ikke bare køre lige til afdelingen? Der er et laboratorium -
- med alt, hvad vi skal bruge til at aflede dem.
Jeg har lavet en detaljeret plan.
Og hver eneste detalje er noget, der kan gå galt.
- Hvad er det? - Jeg vil derind med åbent sind.
Improvisere og bruge, hvad de måtte have.
Fint nok, men hvordan kommer du ind?
Hvem afviser en døende mand?
Vi er amerikanere. Min mand er skadet.
- Hvor meget tid skal du have? - Nøjagtig et kvarter.
- Klokken 12 præcis. - Uden for Dubceks celle. Præcist.
Er jeg der ikke, forsvinder du
Hvad du end har planlagt, så hold dig i live.
- Jeg troede ikke, du tog dig af det. - Det gør jeg skam.
Mit honorar afhænger af, at du ikke klodser i det.
Min fordel var, at jeg havde været der før. Intet var forandret.
Bevæbnet vagt og låste døre.
Problemet var at komme ind. Men madvognen gav mig en idé.
Nu skulle jeg bare lavet noget at servere foruden hospitalsmaden.
Godt. Tidsplanen er uændret.
Jeg mente, at personalet spiste frokost, før patienterne fik mad.
Så jeg havde seks minutter til at finde på en afledningsmanøvre.
Kulstøv. Smidt ud i luften og jeg havde en god, beskidt røg.
Jeg skulle bare finde ud af en måde.
Godt. Og så en beholder.
Det er sjovt, som man kan blande ting og derved undgå problemer.
Mine fysik- og kemitimer i gymnasiet gør indimellem god gavn.
Og i nødens stund synes nødvendighed altid at være -
- opfindsomhedens sande moder.
Jeg skulle aflede dem, og en røgbombe -
- syntes at være det rette under disse forhold.
Min idé var at bruge låget som den udløsende faktor.
Problemet var at få en anden ti! at udløse den.
Nå, jeg kunne komme ind i afdelingen. Nu skulle jeg bare ud.
Nitroglycerinpiller til at sætte et hjerte i gang. Fine til formålet.
Hver pille rummer lidt nitroglycerin.
Det får jeg lettest fat i ved at støde pillerne til pulver.
Og med lidt sprit i kunne jeg blæse Anton Dubcek gennem cellevinduet.
Eksplosiv nitroglycerin-pasta. Særdeles Sprængfarlig.
Et nys kan få det til at eksplodere.
Sådan. En nitro-bombe og en røgbombe.
Skulle nogen kom til at støde ind i mig Det ville blive husket.
Så manglede jeg bare den rette uniform.
Mr. Dubcek. Mr. Dubcek.
De skal ud herfra.
Dubcek?
Kør!
- Det lykkedes. - Velkommen om bord, mr. Dubcek.
- De er fri. Vi har lige fået Dem ud. - De er amerikanere?
MacGyver. Og Diana Rogers.
- Hej - Har De fået mig ud af hospitalet?
- Og nu skal De ud af landet. - Nej. De må straks køre mig tilbage.
Min kone Viera. De har anholdt hende.
Hvis jeg prøver at stikke af, skyder de hende.
Jeg bønfalder Dem. Kør mig tilbage.
- Går det bedre? - Lidt.
Hvornår kommer MacGyver? Vi må tilbage, før min kone
Her er noget tøj, Anton. Nu kan vi begge to være moderigtige.
Hvad med ambulancen?
- Kørte den i grøften. - Og er det, hvad du kunne finde?
- Det var det enste jeg havde råd til. - Har du købt den?
- Du kunne have stjålet noget bedre. - Sådan arbejder jeg ikke.
- Skal vi hente din kone, Anton? - Tak, MacGyver.
Se at komme i tøjet, Anton. Du får lige lidt fred.
- Er du skør eller bare naiv? - Eksperterne er fortsat uenige.
- Hun er i et GRU-fængsel. - Hun er hans kone.
- Hun indgår ikke i aftalen. - Han rejser ikke uden hende.
Har du aldrig elsket nogen højt?
- Ikke i ædru tilstand. - Så bliv.
Jeg har intet valg. Han er en halv million værd.
Anton, ved du, hvor din kone befinder sig?
Ja. Russerne er meget synlige.
- Godt. Lad os få hende reddet. - Tak, Diana.
- Der er det. - Ja. Det er Zorkins GRU-bil.
Hvordan får vi Viera ud?
Måske gør Zorkin og Baranov det for os.
- Må vi høre din lille hemmelighed? - Det er ikke et forhørscenter.
Jeg gætter på, at hun skal i forhør, nu, du er væk.
- Du har ganske ret. - De slår hende ihjel
Nej-
- Ved du, hvor de kører hende hen? - Til regionshovedkvarteret i Ceslav.
Kender du en genvej, så vi kan stoppe dem?
For at redde Viera? Selvfølgelig.
- Hvordan? - Vi lader bare GRU redde os.
- Sæt farten ned. Se der. - Der er sket en ulykke.
- De er kommet til skade. - Stands. Se, om de er i live.
Du rører dig ikke.
Anton!
Herover.
Så skulle I kunne holde jer i ro en stund.
- Gaf fetape? - Har det altid på mig.
- Hvem er I? - En del af menneskeheden.
Det er en ulovlig organisation. Hvis du ikke straks lader mig gå
Det er ikke noget personligt.
Sådan. Ned med dig. Stille og roligt.
Kom.
- Hvad nu? - Ståltråd.
- Det er nyttigt. - Til hvad? Vi er udenfor fare.
Ikke før vi har krydset grænsen. Jeg kan lide at improvisere.
Som du vil.
Hej, Diana. Jeg har ventet på jer.
Og I har fået et mere luksuriøst transportmiddel.
- Fik I blomsterne? - De er på bagsædet.
Det kan jeg se. Og gik bryllupsrejsen som ventet?
- Kort, men udmattende. - Og definitivt forbi.
- Hvad laver du? - Jeg sælger jer.
Beklager. Forretning er forretning.
Rør jer ikke. Gør ikke noget dumt.
- Mine venner er dygtige skytter. - Du har ret. Han er upålidelig.
- Tror du din ståltrådsdims fungerer? - Det burde den.
Spolen afgiver omkring 20.000 volt.
Så bliver hele bilen jo elektrisk, Hvad med os?
Dækkene virker isolerende.
De får et pænt rap, men skaderne er små.
Hvis I stiger ud, så vi officielt kan afslutte bryllupsrejsen.
Jo, men hvis vi sænker hænderne, skyder de pæne, unge mænd måske.
Måske misforstår de, hvad vi gør.
Nu.
Stop, Krug.
- Fantastisk. Det gik, som du sagde. - Forholdsreglen betalte sig.
I har nok været forberedt på problemer.
Ja, for I er eftersøgt alle sammen. Grænsen er lukket.
Alle overgang inden for 50 km.
Og I er ikke eftersøgt "døde eller levende". Kun døde.
- Er det nu en god idé.? - Det er vores eneste chance.
I to lægger jer ned.
Krug.
- Hvor er Krug? - Han er optaget, men den er fra ham.
Kør.
Det var fint at narre dem frem for at slå dem ihjel.
En håndgranat virker skidt uden sprængstof.
Fart på. Vi skal nå et fly.
På kaptajnens vegne byder vi Dem velkommen til Los Angeles.
Klokken er 14.09, og temperaturen er 21 grader.
Tak, fordi De fløj med os.
Hvor er her dejligt, MacGyver.
Tak, Viera. Det har ingen vist sagt før.
- Her er rart. Du er meget venlig. - Og betænksom.
Det er det mindste, vi kan gøre. Der er et nyt hjem til jer i morgen.
- Indtil da er det jeres. - I kan holde hvedebrødsdage igen.
Faktisk har vi aldrig holdt dem. Kan du huske det? Jeg måtte ud og rejse.
Ja. Men du skal ikke spøge.
Hvedebrødsdage? Vi har aldrig haft et liv sammen.
Undskyld. Men jeg er meget træt.
Det er mig, der er ked af det. Og tankeløs.
Men nu er vi frie. Vi er sammen og kan begynde på et nyt liv.
Men allerførst nyt tøj. Ikke?
Med garanti. Du skal med ud og shoppe.
- Det skal med i hyren. - I orden.
Anton, vi har en del sager at få styr på. Det tager en times tid.
- Hvis du venter, ordner jeg pengene. - Der sagde du trylleordet.
Mange tak. Pengene er på vej.
- Vil du tælle dem? - Det klarer Diana for os begge to.
Jeg Vædder på, at hun tæller to gange. Hvad gør du med dine?
Måske skal jeg have mig en ny rulle gaf fetape.
- Alt klart? - Helt vidunderligt.
Meget hurtigt, og vi kan blive i USA.
Jeg er heldig ud over det sædvanlige.
Men jeg må ikke glemme mit folk. Det skal også hjælpes.
Ved du, at du kan blive hørt overalt i verden herfra?
Og måske rykke en smule til verden?
Derfor kalder vi os "Menneskehed". Ingen våben. Kun mennesker.
Og nogle farlige ideer.
Jeg viser jer lige til rette, så går jeg.
Du er som en diskret Kirsten Giftekniv.
Nogen talte jo om hvedebrødsdage.
Viera!
MacGyver
- Hvad skete der? - Viera er forsvundet.
Jeg er så ked af det, Anton. Jeg hverken så eller hørte noget.
- Hun var i bad, og jeg læste. - Døren var ikke smadret.
- GRU er professionelle. - Vi ved ikke, hvem der står bag.
Det ved jeg.
- Ja? - Må jeg tale med Anton Dubcek?
- Hvem er det? - En god, gammel ven.
- Zorkin - Anton! Rart at høre din stemme.
- Hør efter. - Anton
De slår mig ihjel, hvis ikke du overgiver dig til dem.
Jeg er bange.
Men hun slipper fri -
- og kan tage hen, hvor hun vil, hvis du til gengæld samarbejder.
Vær ved zoo om en time.
Vi skal nok finde dig.
Lad mig tale med hende.
- Du må ikke bøje dig for dem. - Klart. Du har ret.
Jeg har selvfølgelig intet valg.
Anton er så anspændt, at han er ved at knække.
Ville du ikke det, hvis din elskede var i fare?
- Jo, det ville jeg vel. - Tænk, at jeg blev så hidsig.
Hold øje med ham. Jeg tjekker vores backup.
Se ham der. Tre ton dårligt humør. Sådan skal man takle verden.
- Du er ret hård, hva'? - Realistisk. Det kunne du også være.
Satser man livet, fortjener man sit honorar.
- Vi har fortjent vores penge. - "Vores penge"? Hvor smigrende.
Du er den anden mand, jeg har stolet på.
- Hvad blev der af den første? - David. Søde David.
Jeg mødte ham i Europa lige efter ambassade-opgaven.
Den har jeg det skidt med.
- Det har du aldrig sagt. - Fordi jeg var flov.
Jeg kunne lide dig, MacGyver. Men jeg udnyttede dig, og
Jeg havde det bare ikke godt med mig selv. Derfor var jeg sårbar.
- Over for David? - Jeg åbnede mig.
- Hvad skete der? - Han hed ikke David. Han hed Hou.
Og han var ikke min elsker. Han var i KGB.
Han prøvede at få fat i papirerne og at myrde mig. Men jeg var hurtigere.
Så jeg slog ham ihjel.
Jeg er okay. Det er et overstået kapitel.
Og vi har noget langt vigtigere at tænke på.
- Se den stakkel. - Ja.
Der er intet tegn på kontakt.
- Måske er GRU forduftet igen. - Det er ikke sandsynligt.
- Overvågningen er klar. Noget nyt? - Ikke endnu.
Ingen har nærmet sig ham.
Anton Nej, kig ligeud.
De kan se os. GRU.
- De sigter på mig. - Sig mig hvor. Jeg beskytter dig.
Vi må gøre, som de siger. Nøjagtig som de siger.
- Jeg viser dig det. - MacGyver og Pete, se der.
- Det er Viera. - Du har ret.
- De er væk. - Thornton her. Spær af i sydvest.
- Det er her. - overvåger de os nu?
MacGyver, Diana og Pete er her. Og de har agenter med.
Når jeg siger "kast dig ned", beskytter jeg dig.
- Det er umuligt at undgå det, Anton. - Jamen, vi er i Amerika.
Og derfor afslutter vi det her og nu.
- Viera, du er min kone. - Det var en opgave.
- Du er for farlig. - Fordi jeg ønskede frihed?
Fordi du ville skabe revolution på ny. Hellere en død end tusind.
Nej!
Nej, Viera!
- Klarer du det? - Ja.
Bliv hos ham.
- Hvad skete der? - Hun så på mig.
Min kone så på mig, og så skød hun. Hun er fra GRU.
Havde I ikke givet mig den skudsikre vest, var jeg død nu.
Bliv her, ikke?
Det er sket. De så mig. Kom!
Væk!
Stå stille!
- På ham, Pete. - Og så skulle jeg kigge?
Pas på! Han har en kniv!
- Jamen dog. - Du ville jo have dine i kontanter.
Værsgo.
Over 200.000 efter at udgifterne er betalt.
- Hvor er din halvdel? - Investeret.
Phoenix tager sig af mine udgifter, så alt derudover er derudover.
Hvad har du investeret i?
MacGyver, Pete, Diana, gode venner, har I hørt det?
Jeg kan gå i gang med at få andre til Amerika.
Nogen har doneret $200.000 til formålet.
Den, der kan give så meget, må være meget rig. Men jeg må ikke få navnet.
- Giveren er anonym. - En håbløs velgører.
Og pengene vil gøre godt. Med Vieras svig mistede jeg tilliden til alle.
Men nu kommer de her penge, så andre kan opnå deres frihed.
Det giver mig tilliden igen, for så er der stadig gode mennesker.
Hils på en anden håbløs velgører.
- Jeg giver - 200.000?
Ikke så håbløs.
Her er $20.000.
- Diana. - Tag dem nu bare.
- Før jeg indser, hvad jeg gør. - Tak. Du er meget gavmild.
- Det har ingen nogensinde sagt før. - Det føles rart, ikke?